ETT TORN STÅR MITT I UNIVERSUM OCH SKYDDAR OSS FRÅN MÖRKRET
DET HAR SAGTS ATT ETT BARNS SINNE KAN FÅ DET PÅ FALL
Svensk översättning: - StoraStyggaVargen -
- Jake? - Mamma, är du okej?
Det där var ett stort.
- Mardrömmar? - Nej.
Kom och ät frukost.
Morgonens skalv orsakar stora problem för pendlarna.
Det skalv som uppmättes till 5,7 som skakade New York tidigt imorse-
-är ännu ett i raden av mystiska skalv som skakat båda kusterna.
Tokyo drabbades igen, och efter skalvet i Berlin förra veckan...
Frågan är, vad orsakar alla dessa jordskalv?
Herregud, till och med ESPN sänder om skalven nu.
Mina föräldrar skickade över mig för att se om ni lever.
- Vi mår bra, Timmy. - Det var rätt kraftigt.
- Ja. - Är du okej?
- Vi är bara lite sena. - Syns vi sen?
- Hälsa din mamma. - Mamma, de mår bra.
Glöm inte att du ska träffa Dr Hotchkiss efter skolan.
- Varför slösa pengar på psykologer? - Han gör framsteg.
- Så när kommer apokalypsen? - Ge tillbaka min bok.
Vad är det, funkar inte medicinerna?
- Ge mig min bok! - Släpp mig!
Nu räcker det!
Jag vill ha min bok!
Du behöver gå hem och lugna ner dig.
Du har legat i, Jake.
Det här stora tornet i molnen som du drömmer om.
Du säger att skalven vi har haft har något med det att göra?
Att de inträffar för att tornet attackeras.
Du är en smart grabb, Jake.
Du vet att när du inte kan skilja på dröm och verklighet...
Det är ingen dröm, jag är inte galen. Jag ser alltid samma sak.
Tornet, mannen i svart, de läskiga killarna med låtsashud.
Vad händer om tornet förgörs?
Mörker och eld.
Låt oss prata om din pappa.
Vilken överraskning.
När du miste din far föll din värld samman.
Du har visioner om ett kommande helvete på jorden-
-för det är så du känner dig inombords.
Till och med ord som mörker och eld. Jake, du beskriver natten din far dog.
Det kan inte bara vara det.
Det är bara drömmar, Jake. De är inte verkliga.
Akta dig. De tar dig. De stjäl barn som dig.
Och för över dem.
De speciella.
Din hjärnas kraft är vad de är ute efter.
- Läget? En dålig dag? - Ja.
- Kom. Vill du göra nåt? - Visst.
- Bra behandling som inte kostar pengar. - Det handlar inte om pengarna.
- Jag väntar på ditt rum. - Du kan väl låtsas att han är din?
Ledsen, älskling, vi hörde inte att kom.
- Vad fan hände i skolan idag? - Du lovade mig att inte bråka.
Förlåt, mamma.
Raring, skolan har kontaktats av en klinik.
De arbetar med barn som har haft det jobbigt.
Det finns en ledig tid i helgen.
- Det ska vara ett riktigt bra ställe. - De forskar om hjärnan, sömnmönster...
- Jag tror att det skulle... - Visst.
Jösses, psykläger. Det suger.
Fler psykologer. Ett slöseri med tid.
- Du? - Vad?
Sluta stirra på teckningarna. Du skrämmer mig.
Du tror också att jag är tokig, eller hur?
Heltokig.
5 DÖDA I GASEXPLOSION
BRANDMAN OMKOM NÄR HAN FÖRSÖKTE RÄDDA BOENDE
...driver oss ifrån varandra.
Jag frågar bara. Vi båda behöver hjälp. Vi håller på att falla sönder.
Jag älskar honom så mycket. Jag klarar inte av att se honom så här.
Han var ju ett så lyckligt barn.
Inga fler drömmar. Bara en natts sömn.
Du har inget att frukta, min vän.
Döden är inte långt borta.
Vill du veta vad som finns på andra sidan?
Kan du se det?
Så klart du inte kan.
För det finns inget där.
- För det är en stor lögn. - Dra åt helvete!
Har redan varit där. Brinn nu.
Nej!
Vi har förlorat.
Inte så länge tornet står kvar.
Inte så länge du är kvar.
- Låt honom inte ta sig in i ditt huvud. - Revolvermän.
Jag siktar inte med min hand.
- Den som siktar med sin hand... - ...har glömt sin fars ansikte.
Jag siktar med mina ögon.
Här borta!
Jag skjuter inte med min hand.
Den som skjuter med sin hand har glömt sin fars ansikte.
Jag skjuter med mitt sinne.
Jag dödar inte med mitt vapen.
Den som dödar med sitt vapen har glömt sin fars ansikte.
Jag dödar med mitt hjärta.
Sluta andas.
Nej!
Kämpa emot!
Det fungerar väl aldrig på dig, Roland?
Kraften du har som motstår min magi...
Den varar inte för evigt.
Vänd dig om!
Vänd dig om.
Tornet kommer falla, Roland.
Vi syns, gamle vän.
Mannen i svart flydde över öknen, och revolvermannen följde efter.
Helvete!
- Hej. - Han är nån slags soldat.
Han kallas revolverman. Hans hus har en amerikansk brevlåda.
- Jag tror det ligger i New York. - Klockan är sju, dags att gå hem.
Ledsen, jag måste gå. Vi hör senare.
Vet nån var det här ligger, NEW YORK?
- Universal Studios? - I Din Röv
De från kliniken är här.
Nu? Jag kan inte åka nu.
Du måste skärpa dig, Jake, om inte för dig själv så för din mamma.
- Finns det andra pojkar som har det? - Det är väldigt vanligt i tonåren.
- Där är han. - Hej, Jake.
Jag heter Jill. Jag är intagningsansvarig.
- Det här är Toby, vår chaufför. - Hur står det till, unge man?
- Har du packat dina saker? - Vad gör dem egentligen på er klinik?
Jake, de har samarbetat länge med skolan.
Det är ingen fara, Laurie. Vi uppmuntrar frågor.
Det påvisar tåga och vitalitet. Han är bara en sund, växande pojke.
Jag kan försäkra att alla våra tester utförs i en säker, barnvänlig miljö.
Vi har stor erfarenhet av fall som ert.
Mardrömmar, hallucinationer, besatthet.
Vår metod är faktiskt väldigt försiktig om man jämför med standardmetoderna.
Ni behöver inte oroa er.
- Mamma, kan du hjälpa mig att packa? - Ja.
Det är två dagar, vill du ha dina trasiga jeans eller dina vanliga?
- Vad är det? - Det är dem.
- Vad? - Hudfolket från mina drömmar.
- Älskling, du måste sluta nu. - Du måste lyssna på mig.
Vad händer?
Han är inte mänsklig. Det är inte hans riktiga ansikte.
- Men, herregud... - Håll tyst, Lon.
Du hoppas verkligen att jag är tokig, så du får mig härifrån.
Mamma.
Du måste tro mig.
- Lon, det här kanske... - Ser du inte att han blivit värre?
Du följer med dem, annars släpar jag ner dig för trapporna.
Det är bara en helg. Trivs du inte kommer jag och hämtar dig.
Jag lovar.
Det är mitt gamla kvarter. Dutch Hill, Brooklyn. Hur så?
Okej, jag åker.
- Jag älskar dig, mamma. - Jag älskar dig med.
Jag ska bara hämta min tandborste.
- Han hämtar bara sina saker. - Han försöker rymma.
Rymma?
- Jake? - Jake?
Jake?
- Jake! - Hämta honom.
- Kom tillbaka! - Oroa er inte, Toby får ner honom.
Sluta springa!
- Mamma, är du okej? - Var är du?
Du kan inte bara sticka så där, Jake. Snälla, kom hem.
- Ledsen, men jag kan inte. - Nu på en gång.
- Jake? - Jag ringer senare.
Jag älskar dig, mamma.
Var hälsad, resenär. Var vänlig och skriv in destination.
- Ett, nio. - Ett, nio. Mellanvärlden.
Mellanvärlden.
Ni har nått er destination.
Snälla, nej!
Sluta!
Vad...
Okej.
Det här är bra.
Allt är verkligt.
Ny kandidat. Hona, 11 år.
- Det ser bra ut. - Ankommande.
Välkommen tillbaka, sir.
Ta på dig ett ansikte, råttpojken, du är i mitt hus.
- Hur var er resa? - Bra. Har vi några nya spår?
Vad har du?
Alla de här verkar lovande. Våra spanare söker efter dem.
Det har skett ett allvarligt intrång...
Jag är inte fantastisk på att vänta.
Oauktoriserad övergång, sir. Från en gammal portal på Jorden.
Har det någonsin hänt förut?
Hitta en portal i närheten.
- Jag gillar din mask. - Sir?
Välj ett vackert ansikte och världen är ditt ostron.
Riktar in, sir.
Vem är du?
Det är du.
Jag heter Jake. Jake Chambers.
Jag har drömt om dig.
Här.
Se.
Du är revolverman, eller hur?
Det finns inga revolvermän. Inte längre.
- Men jag såg dig... - Dina drömmar lurade dig, pojk.
De sade vad du ville höra.
Jag har rest långt för att hitta dig. Från en annan värld.
Ha en trevlig resa tillbaka.
Vänta.
Kom igen.
Jag såg dig. Det var på ett slagfält och du slogs mot mannen i svart.
Mannen i svart?
Känner du till honom? Har han skickat dig?
Du är ett av hans tricks. Var gömmer han sig?
- Jag vet inte! - Var gömmer han sig?
Jag vet inte, jag svär! Jag såg honom bara i en dröm, precis som jag såg dig!
Du heter Roland, eller hur?
Snälla.
- När såg du det första gången? - För ett år sedan.
- Vem är han? - Han är en trollkarl.
Och i alla dina syner är Walter här?
- Ja. - På det här stället?
Ja.
Heter han Walter?
Coolt. Ja, behåll den.
Jag kommer hitta dig.
Det finns en stam bortom skogen. Vi går dit.
De har siare som kan tyda dina syner.
Nu går vi, häng på.
Okej.
Jag åker ned för rutschkanan, och då får jag vatten i näsan...
Hat!
Raring, vad är det?
VAR HÄLSAD DEN MÖRKRÖDA KUNGEN
Walter Padick, vadan denna ära?
Någon använde en portal här i din stad utan din vetskap.
Och dödade husdemonen.
Förlåt mig, herre.
Vi ska ta reda på vem inkräktaren är och vart han tagit vägen.
Jag ligger steget före.
Var en duktig vovve nu.
Blodet är från en människa. En pojke.
Hans sken är rent.
Så det var så han kom igenom.
- Sir? - Husdemoner är formidabla varelser-
-som kräver riktigt starka psykiska krafter för att besegras.
En pojke med tillräckligt starkt sken för att döda en demon?
- Jackpot. - Sir?
Hade ditt hudfolk problem med ett barn igår?
Ät inte det där! Jag vill inte bära dig resten av vägen.
Roland?
- Vad är de för något? - Taheen.
De tillhör Walter. Spring inte iväg i skogen, det är farligt.
- Det var ju du som sprang iväg. - Du sa att du var hungrig.
Har ni temaparker här?
De här fornhistoriska byggnaderna är från tiden innan kriget.
Ingen vet vad de är.
Det är en temapark.
Jag såg dig slåss mot honom.
Det var på ett fält täckt av kroppar.
Det var vår slutgiltiga strid.
Jag förlorade min far den dagen.
Såg du det?
Handlar det om Tornet? Kriget?
Ja.
Ät din kanin nu.
- En ära att träffa er personligen, sir. - Vad har fört er hit?
- Hur kan vi tjäna honom? - Jag hörde att ni tappat bort ett barn.
Det var inte vårt fel.
Det var nästan som om barnet visste vad vi var. Vi gör allt vi kan...
- Namn och plats. - Allt står här i.
Jake Chambers.
Döda nu...
...varandra.
Lugna ned er. Njut av föreställningen, gott folk.
Det här är bara början.
Du ritar bra.
Jag vet bara inte vad det är.
Det är en karta.
Min far visade mig en sån här karta en gång.
Inuti cirkeln finns din värld och min värld.
Och många andra, ingen vet hur många.
Det mörka tornet står i mitten av allt.
Och det har stått där sen tidernas begynnelse.
Och det skickar ut en kraftig energi som beskyddar universum.
Den beskyddar oss mot det som finns utanför.
Vad menar du med utanför? Vad finns utanför universum?
Utanför finns ett evigt mörker, fullt med demoner-
-som försöker komma åt oss.
Walter vill riva tornet och släppa in dem.
När Tornet faller kommer han härska, i en värld full av monster.
Du kommer väl försöka stoppa honom? Och beskydda Tornet.
Jag har sett honom försöka förstöra det. Om vi bara kan ta oss dit...
Det finns inget "vi", Jake.
Det enda viktiga för mig är att jag hittar och dödar Walter.
Det är allt.
Strålskalv. Ett kraftigt.
Det låter som skrik.
De är precis som skalven hemma.
Ja, det som händer i en värld, skapar ekon i andra.
Jag hoppas min mamma är okej.
Försök få lite sömn.
Det lär ju inte hända.
Jake...
Hej, grabben...
Var är du...?
Alla som följer dig dör...
Jake...
Hej, grabben.
Pappa?
Det var länge sen.
Det är skönt att se dig, vad lång du blivit.
Det här är inte verkligt.
- Du är... - Död?
Inte här.
- Jag har saknat dig. - Jag har saknat dig med, grabben.
Kom, det är ingen fara.
Nu går vi hem.
Mörker och eld.
Jake! Gå därifrån!
Roland, min son.
Följ med mig.
Det är ingen fara. Den är borta.
Min pappa var där inne.
Nej, den känner dina svagheter och skapar illusioner för att vilseleda dig.
Det där var ingen du känner.
Jag är ledsen.
Det där var bara en liten reva, de använder all kraft mot tornet.
- Det är de som kommer om tornet faller? - Ja.
Men om vi hittar var de har barnen...
- Vad? - Något slapp ut.
Jake, spring!
- Du kommer behöva hjälp. - Jag har varit värre skadad.
- Men du blöder. - Jag läker snabbt.
Du skötte dig bra.
Det var modigt att ta revolvern.
De hittar honom, Laurie. Vi fyllt i alla papper och de har bild på honom.
Hoppas det är okej att jag gör mig hemmastadd-
- hemmavid har vi inte kyckling. - Vem fan är du?
Du vet vem jag är, Lon. Det var ju du som kallade hit mig.
Inte via telefon utan genom din önskan om att bli av med skitungen-
-i hopp om att mamma där skulle älska dig mest.
Men du kommer alltid bara vara utfyllnad, Lon.
- Ut härifrån, nu! - Lon!
Det är mannen från Jakes teckningar.
Teckningar?
Sluta andas.
Tyst.
Teckningar.
Visa mig.
Det verkar som att jag har en stalker.
Revolvermannen.
Er son är ganska speciell, eller hur?
Skulden ni måste känna-
-över att inte ha trott på honom.
Och du skickade iväg ditt enda barn till ett sinnessjukhus.
Skäms på dig.
Främlingar i antågande!
- Långa dagar och behagliga nätter. - Må ni få det dubbla.
Jag har inte sett någon av er sort sen jag var ung.
- Att se er här, livs levande... - Vem är er bästa siare?
Det är jag. Jag heter Arra.
Pojken här ser syner om detta ställe.
Jag behöver veta var det ligger.
Mannen i svart...
Vi lyckades förstöra en hel del, sir.
Det där är betydelselöst. Jag har hittat den utvalde.
Den en här ungen kommer fälla tornet helt själv.
- Var är detta barn? - Han är här, i Mellanvärlden.
Och letar efter en gammal vän till mig, Roland av ätten Eld.
Vänta, jag trodde alla revolvermän var döda?
Roland har alltid haft en irriterande förmåga att kunna motstå min magi.
Så jag dödade helt enkelt alla han någonsin brytt sig om.
Sista jag hörde var att han irrade omkring i Mohanie, dit är pojken på väg.
- Mohaine-öknen är... - Ofantlig, ja.
- Och det är pojkens sken också. - Jag skickar våra spårare, sir.
Det här kommer bli värre. Jag har inget som hjälper.
- Du behöver vila dig och läka. - Jag klarar mig.
Du har kommit ända från Slutstensjorden för att hitta honom.
Hans sken är starkare än något jag någonsin sett.
- Sken? - Psykiska krafter.
Väldigt få är födda med den här gåvan.
Oftast är krafterna så obetydliga att folk inte ens vet att de har dem.
Ditt sken är så starkt, Jake.
Du har potential inte ens jag förstår vidden av.
Hennes röst hördes i mitt huvud.
Din gåva är enastående, Jake.
Den låter dig se mellan världar.
Och teckningen?
Koncentrera dig.
Dela dina syner med mig.
Öppna dig.
Visa mig.
- Jake. - Mannen i svart flydde genom öknen.
Berätta, var är han?
Norra ödemarkerna.
Det är mer än sex månaders resa.
Men du kan ta mig dit snabbare.
Mannen i svart och hans män har koll på alla portalresor.
- Jag måste ta mig dit. - Portaler?
Vi kan inte hjälpa er även om vi ville.
Enda sättet att ta sig in i deras territorium är via deras egna baser.
Då får jag ta mig dit till fots.
Vänta.
Hudfolket. De tar barn från andra världar, eller hur?
De försökte ta mig från New York, betyder inte det att...
De har en bas där.
Med en portal som kan ta mig rakt till det här stället.
Du måste skicka oss till Slutstensjorden.
Vi leder om ström till generatorerna. Portalen är snart redo.
- Har de vapen i din värld? - Ja.
Och kulorna? Är det lika sällsynta som här?
Du kommer gilla Jorden.
Vi var överens om att aldrig använda portalen om inte byn var i fara.
De får reda på att vi har den och kommer hit.
Vi kan inte trotsa en revolverman.
- Det är lagen. - Hur vet du vad han är?
Arra. Du måste läst honom, vad ser du?
Han är Roland av Gilead.
Den siste i ätten Eld.
Men mannen i svart har hans själ i fickan-
-och hans hjärta förtärs av hämndbegär.
Han är ingen revolverman.
Inte längre.
Eller har du en annan uppfattning?
- Bara en get skulle ljuga för en siare. - Ni vanärar era förfäder.
Revolvermännen är edsvurna att försvara tornet...
Se dig omkring!
Kriget är över och vi förlorade.
Om ni lämnade ert lilla paradis skulle ni se det själva.
Mörkret är överallt.
Och att försöka bekämpa det är lönlöst.
Jag stred för att försvara tornet innan de flesta av er ens var födda.
Det fanns alltid en strid, alltid. Men inte längre.
Är det därför vi förlorar? För att alla slutat tro?
Så länge mörket är där ute kommer tornet falla.
Men innan det händer ska jag få min hämnd.
Lyssna, han räddade mitt liv.
Och han gillar inte ens mig.
Han är fortfarande en revolverman. Det vet jag att han är.
Den borde vara klar när som helst.
Så fort den linjerat sig borde den öppna ett oblockerat område i din stad-
-på din version av Jorden.
- Borde? - Teknologin är väldigt gammal.
Kom ihåg det numret. Det är din väg tillbaka hit.
Jag fattar.
Du, är du okej?
Ja.
Vad är det?
Vi tappar kraft.
Sir, de är i byn.
Åh, nej... Faras, kan du laga den?
Vi har reservdelar i byn.
Jake, hitta någonstans i närheten där du kan gömma dig. Har du förstått?
Kom! Ta er inomhus.
Gå och hämta vapen.
- Vilket håll? - Där inne.
Han är där.
Han är skadad.
Hans pistoler är smidda av stålet från självaste Arthur Elds svärd.
Jag tror att de från Slutstensjorden kallar det Excalibur.
Snälla, ut med er!
Hämta hjälp, snälla!
- Vi måste härifrån. - Nej, jag måste få ut dem.
- Kom igen! - Hjälp!
Hämta delarna.
De var ute efter vår pojke, varför vill de ha vår pojke?
Så där.
Sätt på vattenpumparna, snabbt.
Försök få ut dem!
Där är du ju, är du okej?
Du kunde inte rädda honom, Roland.
- Sir, ett sken. - Det är pojken, ta honom.
Jake!
- Jake. De har kommit för honom. - Jag vet.
Roland?
- Vad gör du? - Tyst.
Roland, snälla, hjälp mig.
Vi måste härifrån. Han är inte säker här.
Och så länge han är här är inte du heller det.
- Vi tar den här striden. - Kom.
Jake, var försiktig med att använda skenet, de spårar dig.
- Portalinställning klar. - Kom.
Nej, den är inte klar ännu.
- Kniv... - Han är kock. Kom.
Så mycket folk.
Vi måste se till att du får vård.
De hade en portal.
Jag tror att de är borta.
Ge mig koordinaterna.
En sista omgång, gamle vän.
Det här är vansinne.
Du kan inte gå in på ett sjukhus med vapen, tro mig.
Låt mig sköta snacket.
Hej, ni har kommit till Lauren, Lon och Jake-
-lämna namn och nummer så ringer vi tillbaka.
- Kan djuren här fortfarande tala. - Vad?
Det där är en reklam.
- Vad menar du med fortfarande? - Han är här inne.
Mr. Deschain. Jag ser att antibiotikan börjat verka.
På en skala från 1 till 10, hur ont har ni?
Okej. Ni var i väldigt dåligt skick, jag är överraskad att ni ens sitter upp.
- Jag är starkare än de flesta. - Den uppfattningen får vi ofta.
Så, förutom infektionen i såret ni fick vid maskeradincidenten-
-hittade vi också spår av hepatit A, B, E och...
...kronisk strålsjuka.
Har ni varit utomlands de senaste månaderna?
Nej. Jag har varit här på Slutstensjorden.
- Så är jag botad eller inte? - Vi behåller er över natten för-
-observation och imorgon kanske... Vad gör ni? Nej.
Jag kan inte stanna här.
- Mr Deschain, ni måste... - För era tjänster.
Må era dagar bli långa. Ta med mina vapen.
Det här är smärtstillande och vitaminer.
Du ska bara en eller två... åt gången.
Hej, sötnosar. Vill ni festa?
Ni har båda glömt era fäders ansikte.
Du borde nog inte prata med folk här.
- Vad är det här? - Socker.
Hur ska vi hitta portalen? New York är ett ganska stort ställe.
Jag vet inte. Men jag kan inte låta Walter veta att jag kommer för honom.
Jag har en idé.
De där smärtstillande verkar snabbt.
Jag har inte mått så bra på åratal.
- Ja, vi har bra grejer. - Har du mer sånt där socker?
Det finns inget att vara rädd för.
Jag lovar dig, vad som än händer, så kommer du finna ro.
- Du kommer finna ro. - En siare som ljuger.
Det är den värsta sorten.
Jag gillar dig redan.
Seså.
Adjö.
Tala!
Kämpa inte emot. Vart förde han pojken?
- Jake. - Chambers, ja, vart?
- Slut... - Slutstensjorden?
Tack.
Hej, minns du mig?
Du sa att de förde över barn.
Du var en av dem, eller hur?
Jag har tappat det. Skenet.
- Var förde de igenom dig? - Ni måste springa.
- En portal, en dörr? - Det är snart över...
Kan ni höra mig? Försök minnas och visa mig.
Jake!
De kan spåra skenet. Okej?
Jag vet vad ni är.
En revolverman.
Gå.
Det borde räcka för att hitta det. Nu går vi hem och efterforskar lite.
- Hemma hos dig? - Mamma måste få veta att jag är okej.
Vi har spårare spridda över hela stan. Inga spår efter dem ännu.
Bara några små utslag, inte nog för att hitta honom.
- Oroa dig inte, jag ordnar det här. - Ja, sir.
Jag har en överraskning åt vår lilla vän, se till att vara redo.
Du borde nog vänta här.
- Var har du varit? - Timmy.
Vem är det där?
Jag berättar sen. Hur är det med mamma och Lon?
- De är väl ganska oroliga? - De har inte varit hemma sen igår.
Mamma... Mamma!
- Mamma? - Jake...
Nej. Nej, nej, nej...
Hallå där
Nej.
Teckningarna. Jag ska göra det snabbt.
Håll ut, Jake. Se det inte, det är det han vill.
Han spårar dig.
Stäng ditt sinne. Låt smärtan rinna igenom dig.
- Han dödade henne. - Jag vet.
Kom här.
Jag kommer att döda honom.
För oss båda.
Hur blir det med tornet?
Dog min mor för att du ska få din hämnd?
Din värld kanske nästan är borta, men det är inte min.
Du sa det ju själv, så länge mörkret är där ute är tornet alltid i fara.
De hade rätt.
Du är ingen revolverman.
Det heter The Dixie Pig. Det ligger vid Plymouth och Pearl.
När jag var yngre-
-sa jag bara revolvermännens ed.
Den lugnar hjärta och sinne.
Jag har inte yttrat den på åratal.
Jag siktar inte med handen.
Den som siktar med handen har glömt sin fars ansikte.
Jag siktar med mitt öga.
Jag skjuter inte med min hand.
Den som skjuter med sin hand har glömt sin fars ansikte.
Jag skjuter med mitt sinne.
Jag dödar inte med mitt vapen.
Den som dödar med sitt vapen har glömt sin fars ansikte.
Inte så länge tornet står kvar. Inte så länge du finns kvar.
- Jag dödar med mitt hjärta. - Jag dödar med mitt hjärta.
Det var bra.
Ditt sken är ditt vapen, Jake.
Pistolerna är mitt.
Kan jag hjälpa er?
45 kalibriga kulor.
- Jag har bara... - Vi tar allihop.
Gör bara som han säger så gör han dig inte illa.
- Jag vill inte ha problem. - Då är du smartare än de flesta.
Okej, nu sätter vi dig i säkerhet.
Revolvermannen.
Har du saknat mig?
- Det har du visst. - Roland!
Jake, spring. Spring!
Jag ser att du till slut hittat en riktning.
Men ändå kom du till mig.
För jag är ditt enda mål, Roland.
Skjut.
Det är inte jag. Det är inte jag som gör det.
Först ville du rädda tornet.
Sen ville du döda mannen i svart.
Du är som en hund som hämtar samma pinne om och om igen.
Har du berättat för grabben vad som hände med ditt gamla gäng?
Berättade du för honom att alla som följer dig dör vid min hand?
- Inte den här gången. - Din veka mor.
Din revolvermansvän, din sorgliga ursäkt till far.
Sluta göm dig bakom din magi och möt mig, Walter!
Vi båda vet att oavsett vem som når mållinjen först-
-så kommer universum dö till slut.
Döden vinner alltid. Så är det bara.
Nej, nej!
Roland.
Jake Chambers.
Du är verkligen komplett, precis som utlovat.
Sayre, gör dig redo.
Den långe, mörka, snygga kommer för att våldgästa festen.
Kom igen, sätt fart!
Okej, ska vi ta och göra slut på allas lidande?
Kör igång.
Roland.
Roland, de tar mig till det där stället.
- Var försiktig. - Håll ut, jag kommer.
- Vi tar honom, sir. - Hej då.
Ha en kul apokalyps.
Okej.
- Då kör vi. - Vi är uppkopplade.
- Det kommer ske nu, eller hur? - Ja, det kommer det.
Något är fel.
- Nivåerna planar, som om han... - Kämpar emot.
Varför kämpar du emot?
Dina syner förde dig inte till honom, de förde dig till mig.
Han älskar inte dig, han har utnyttjat dig för att komma åt mig.
Det är det här du är här för. Det här är ditt öde.
- Du dödade min mamma! - Så där, nu kör vi.
Portalen! Stäng den!
- Stäng den! - Jag kan inte!
Herregud, det är grabben.
Det är grabben, han håller portalen öppen.
Imponerande.
Så du ville att jag skulle möta dig, gamle vän?
Här är jag.
Det är passande att du och tornet faller samtidigt.
Roland.
Roland, res dig!
Jag siktar inte med min hand.
Den som siktar med sin hand har glömt sin fars ansikte.
Jag siktar med mitt öga.
Jag skjuter inte med min hand. Den som skjuter med sin hand...
...har glömt sin fars ansikte.
- Jag skjuter med mitt sinne. - Jag skjuter med mitt sinne.
Jag dödar inte med mitt vapen.
- Den som dödar med sitt vapen... - ...har glömt sin fars ansikte.
...har glömt sin fars ansikte.
Jag dödar med mitt hjärta.
Ett flertal vittnen såg ett märkligt fenomen på himlen tidigare idag...
Det verkar som det värsta är över, men än tror jag inte faran är över...
...en väldigt kraftig soleruption...
- Här. - Vad är det?
- En hot dog. - Vildar...
- Vad är det för ras? - Nej, det är ingen ras.
Jag måste åka härifrån, Jake. Du förstår väl det?
Jag vet.
Du kan väl följa med mig?
På allvar?
Du har inget kvar här. Och dessutom kan jag behöva din hjälp.
- Okej, visst. - Revolverman.